Manhattan Island fikk sitt navn fra de tidligste innbyggerne:
Manhattan-indianerne.
De var en fredelig stamme, de satte feller, fisket, jaktet.
De hadde en tradisjon. I sommerheten i juli-
- sendte de vekk konene og barna for sommeren.
Enten opp i fjellet eller, hvis de hadde råd til det, til kysten.
Ektemennene ble igjen for å ta seg av forretningene:
Sette feller, fiske og jakte.
Vår historie har absolutt ingenting å gjøre med indianerne.
Den foregår 500 år senere.
Vi tok det bare opp for å vise at ingenting er forandret.
Manhattans koner og barn blir sendt vekk om sommeren.
Ektemennene blir igjen for å ta seg av forretningene:
Sette feller, fiske og jakte.
Vi vil dere skal møte en typisk Manhattan-ektemann.
Dette er Mr. Richard Sherman, hans kone Helen og sønn Ricky.
- Ricky, hva er det du gjør? - Han er interplanetarisk spion.
Kutt ut. Ta av den greia der. Du skal til Maine, ikke til Mars.
- Ha det, Helen. - Hvorfor kan ikke pappa bli med?
- Pappa må bli i den varme byen. - Slapp av. Jeg klarer meg.
- Hvordan får jeg lommepengene mine? - Jeg sender dem.
Du lovet å spise skikkelig og ikke røyke.
Og du lovet å ikke drikke.
Jeg ringer deg i kveld.
Ha det, Ricky. La meg få kysse deg.
- Ta av den greia der. - Han skrudde av oksygenet mitt.
Kom igjen, vi rekker ikke toget.
Du glemte padleåren.
- Billett, mister. - Sønnen min glemte padleåren.
Bare personer med billetter kan komme gjennom portene.
Å nei... ikke jeg.
Jeg skal ikke røyke, heller.
Se på dem. Toget er ikke ute av stasjonen engang.
Jeg må tilbake på kontoret. Det er virkelig varmt!
Her er noen flere fakta om Mr. Sherman:
Han jobber for en forlegger: Brady & Co.
De utgir sånne pocketutgaver. Gamle Mr. Brady er sjefen.
Men Mr. Sherman holder alt sammen gående.
I 25-cent-per-bok-bransjen kan man selge hva som helst.
Trikset er å piffe opp tittelen
og lage et interessant cover.
Det er et spørsmål om fantasi. Mr. Sherman har frodig fantasi.
Det er det hele, Miss Morris.
Å nei, ikke jeg. Ikke jeg.
Jeg skal ikke røyke, heller.
Når konene er bortreist, går enkelte ektemenn amok.
Som Charlie Lederer gjorde i fjor. Annie var borte i under to dager.
Charlie dro ut og fikk noen solide tatoveringer.
Ikke jeg... Jobb, jobb, jobb.
Jeg jobber til 18, så spiser jeg middag på saloonen.
Nei! Ingen saloon, ingen drikking.
Jeg vet hva jeg skal gjøre. Jeg prøver vegetarrestauranten.
Helsekost, det er saken.
Menneskekroppen er følsom.
Man kan ikke drive den på martini og ungarsk gulasj.
- Kan jeg få regningen, takk? - Ja, sir.
Dagens er soyabønne-burger med soyabønne-chips.
Soyabønne-sorbett og peppermyntete.
- Jeg fikk en cocktail først. - Ja visst, surkåljus med isbiter.
Det vil glede deg å vite at hele måltidet var på 260 kalorier.
Det blir 1,27 dollar.
- Behold resten. - Vi tillater ikke tips.
Jeg kan legge det i støttekassen for nudistleiren vår.
Nudisme er en verdig sak. Folket må få budskapet vårt.
Avdekk våre kvalte kropper, og la dem få puste igjen.
Uten klær blir det ingen sykdom og ingen krig.
Kan du se for deg to hærer på slagmarken, fullstendig nakne?
Man ser ikke forskjell på venn og fiende. Alle er brødre.
Bare et øyeblikk, sir. Du glemte padleåren.
Tusen takk.
Jeg liker huset. Helen snakker om å flytte til et større hus.
Det er fint her. Bare tre leiligheter.
Vår, Kaufmans og de to interiørarkitekt-guttene.
Det er fredelig når alle er borte.
Ingen Howdy Doodie. Ingen Captain Video.
Ingen matlukt. Ingen "Hvordan var det på kontoret?"
Jeg skjøt Mr. Brady i hodet og elsket vilt med Miss Morris.
Jeg fyrte opp 300 000 kopier av Little Women.
Hva kan skje på kontoret? Det er virkelig fredelig.
"Bruk åpneren, Richard."
"Inneholder karbonsyreholdig vann, sitronsyre, maissirup...
kunstig bringebærsmak, grønnsaks- farge og konserveringsmidler."
Hvorfor er dette bedre for meg enn litt whisky og en dæsj sitron?
Det vil jeg virkelig gjerne vite.
Helen skal ringe klokken 22.
Jeg kan jo alltids lese litt.
Jeg tok med meg doktor Brubakers manuskript hjem...
Ricky!
Ok, hvor er den? Hvor er den andre?
Jeg vet den er her et sted og venter på å ta meg.
Hvor er Captain Videos andre rulleskøyte?
Og hvem kan det være?
- Ja, hva er det? - Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg glemte nøkkelen min, så jeg ble nødt til å ringe på.
Det er da helt i orden.
- Noe annet jeg kan gjøre for deg? - Tror du du kan trykke igjen?
- Viften min sitter fast i døren. - Å ja... selvfølgelig.
- Tusen takk. - Bor du i huset vårt?
Ja, i Kaufmans leilighet. De er i Europa i hele sommer.
Jeg vet du vil trives her. Det er veldig rolig.
Ingen hunder, ingen barn, bare to interiørarkitekter.
Og du, og selvsagt jeg...
- Er alt i orden? - Ja da, bare bra.
God natt.
Vel...
Kanskje jeg skulle bedt henne inn på en drink.
Vi er tross alt en eneste stor familie her.
Å nei, nei...
Jeg må komme meg i gang med Brubaker-boken.
Jeg må prate med ham om den i morgen, så...
Det bevisstløse menneske, av dr. Ludwig Brubaker.
Vi er nødt til å piffe opp den der. Det er helt sikkert.
Helen kommer ikke til å ringe før klokken 22.
Jeg håper dette holder meg våken til da.
Kapittel tre:
"Den middelaldrende mannens trang. Årsak og konsekvenser."
Helen er jammen freidig, som ringer meg klokken 22.
Det viser helt klart mangel på tillit.
Hva tror hun jeg driver med? Begynner å røyke? Blir full?
Tatoverer meg? Charlie... En stor, grønn drage.
Jeg vedder på at hun tror jeg har jenter på besøk.
I sju år har vi vært gift, og jeg har aldri gjort noe sånt.
Tro ikke at jeg har manglet sjanser, for de har jeg hatt. Mange.
Mange...
Ikke le. Jeg er tilfeldigvis svært tiltrekkende for kvinner.
Du er tiltrekkende for meg, men jeg er jo vant til deg.
Du skal vite at kvinner har bydd seg fram for meg i årevis.
Det stemmer. Vakre kvinner, mange av dem.
- Flere mål med kvinner. - Nevn en.
Det er vanskelig på stående fot, men det har vært mange.
Ålreit, ta for eksempel sekretæren min.
For deg er hun Miss Morris, bare et kontormøbel.
Ti fingre som maskinskriver brevene mine. Jeg skal si deg...
- Har du skrevet dette brevet? - Ja, Mr. Sherman.
Det er seks feil bare i det første avsnittet.
- Hva er i veien med deg? - Jeg skal si deg hva som er galt.
Jeg er forelsket i deg. Det har jeg vært siden jeg begynte.
Dypt, vilt, desperat, altoppslukende.
Og for deg er jeg ingenting, bare et møbel!
Ti fingre som skriver brevene dine.
Mr. Sherman, se godt på meg. Jeg er en kvinne!
Kjøtt og blod, og nerver og følelser.
Jeg er forelsket i deg. Jeg trenger deg, jeg vil ha deg.
Det er det hele, Miss Morris.
Du husker den ødelagte skjorten? Nå vet du hvordan det skjedde.
Den ble ødelagt på vaskeriet. For en fantasi.
Du har ikke forstått dette med meg og andre kvinner.
Jeg vekker noe i dem.
Det er en dyrisk greie jeg har. Det er virkelig ganske spesielt.
Det eneste spesielle ved deg er fantasien din.
Da jeg fjernet blindtarmen, husker du sykepleiersken?
Den søte, gamle damen med det grå håret?
Det var dagsøsteren. Nattsøsteren var en Miss Finch.
Stakkars Miss Finch. Hun kjempet så lenge hun klarte.
Men så en kveld...
Miss Finch, vær så snill, ikke en gang til i kveld.
Etter at de tar stingene dine, mister jeg deg til evig tid.
Det er den tingen som kalles moral.
Husk at du er sykepleierske.
En gang hadde jeg moral. En gang var jeg ung.
En gang hadde jeg idealer, og så dukket du opp.
I fem netter har du tatt pulsen min.
Har du ikke lagt merke til denne enkle ringen i gull?
Du berører meg. Du har berørt meg siden den dagen de trillet deg inn.
Jeg kan ikke forstå det. Det er noe helt dyrisk over deg.
- Miss Finch, bandasjene mine. - La oss stjele en ambulanse og dra!
Du er ikke uniformen verdig. Du er råtten til bunnen.
Slå meg til armene dine verker. Jeg kommer krypende etter deg.
Du tvinger meg til å gå til tiltak for å beskytte deg mot deg selv.
Nei, nei!
Sett meg ned!
Møllen og flammen.
Stakkars Miss Finch. Håper jeg ikke svidde vingene hennes.
Du har lest for mange bøker og sett for mange filmer.
Så er det Elaine, din beste venninne. Brudepiken din.
Jeg skal fortelle om den helgen i Westport i fjor sommer.
Du spilte canasta, du hadde ingen mistanker.
Elaine og jeg gikk en tur... Tur!
Vi tok en svømmetur... en svømmetur i måneskinnet.
Det er noe dyrisk over deg. Det berører meg virkelig.
Det har berørt meg siden første gang jeg så deg.
Og det vil berøre meg herfra og til evigheten.
Du må kjempe imot, Elaine. Jeg tilhører en annen.
Dette er umulig. Jeg har en flott, trofast kone der hjemme.
Og en fregnet, liten romkadett.
Richard!
Forholdene tatt i betraktning, ikke ring meg for å sjekke hva jeg gjør.
Du trenger ikke uroe deg. Jeg har en utrolig personlig utstråling-
-men også en veldig sterk karakter.
Og en veldig frodig fantasi...
I bredt kinoformat og med stereolyd.
Vel, tilbake til arbeidet.
Kapittel tre:
"Den middelaldrende mannens trang. Årsak og konsekvenser."
Helen er bekymret. Det vet jeg bare.
Hun spiller rolig, men hun kan ikke lure meg.
Hvorfor ringer hun ellers?
Hun tenker nok at hun ikke er så ung som hun var. Hun er 31.
En vakker dag vil hun våkne opp og se at utseendet er bleknet.
Jeg ser ikke en dag eldre ut enn da jeg var 28.
Det er bare et biologisk faktum.
Kvinner eldes raskere enn menn.
Jeg ser antakelig ikke annerledes ut når jeg blir 60.
Alle vil tro at hun er moren min.
Hallo, mamma?
Helen, jeg ventet ikke at du skulle ringe før klokken 22.
Alt er bra her. Det er ganske tomt uten deg.
Jeg sitter ute på terrassen, og drikker... bringebærbrus.
Er alt bra med Ricky? Å ja?
Det har han ikke gjort på lenge. Det er nok spenningen.
Det er fint.
Møtte du Tom MacKenzie på toget?
Hva gjør han der oppe?
Mitt råd er å unngå ham som pesten.
Jeg vil ikke at han skal bære Rickys kajakk.
Du kan bære Rickys kajakk.
Hvordan er været? Kaldt?
Her er det glovarmt, som en ovn.
Jeg er ganske sliten selv.
God natt, elskling.
Kapittel tre:
"Den middelaldrende mannens trang. Årsak og konsekvenser."
Kanskje en liten dæsj sitron, eller litt Worcester.
Hva er vitsen med det der? Prøver du å drepe noen?
- Hva er i veien? - Denne store jernpotten...
drepte meg nesten. Å, det er deg. Hallo igjen.
- Å, tomatplanten falt ned. - Det stemmer.
- Jeg er lei for det. - Det er da ingenting.
Se på stolen din. Jeg håper det ikke er en uerstattelig antikvitet.
- Det er tidlig Sears Roebuck. - Hvis det er noe jeg kan gjøre...
- Gjøre? Nei da, det går greit. - Jeg er glad du ikke er sint.
Jeg skal få vaktmesteren til å komme i morgen og rydde opp.
- God natt. - Vent et øyeblikk!
Jeg skal si deg hva du kan gjøre... Hvis du ikke gjør noe annet.
- Vil du ta en drink med meg? - Takk, veldig gjerne. Det blir gøy.
Jeg skal bare kle på meg litt. Jeg kler på meg på kjøkkenet.
Når det er så varmt som nå, har jeg trusene mine i fryseren.
- I fryseboksen? - Ser deg om et øyeblikk!
I fryseboksen!
Jeg trenger det virkelig, doktor.
Bare en, det er det hele.
All den nydelige, skadelige tjæren og harpiksen.
Og så en aldri så liten innrømmelse.
La oss være fornuftige. Man kan ikke fly med én vinge.
Jeg heller litt soda oppi.
"Har du lyst på en drink?" "Ja, gjerne."
Så enkelt var det.
Ei nydelig jente, også. Modell eller skuespillerinne.
Jeg må ha litt atmosfære her.
Tomatplante. Vifte som satt fast i døren...
Hva er det jeg gjør? Dette er fullstendig latterlig.
Den første kvelden Helen er borte, tar jeg med meg damer hjem.
Det er ikke noe galt i å be naboen ned på en drink.
Jeg håper hun ikke misforstår.
Hvis hun tror dette blir en helaften, tar hun fullstendig feil.
En drink, og ut med henne! Jeg er en lykkelig gift mann.
Litt rolig musikk.
Hun fikser seg nok veldig opp.
Hun har sikkert en iskald aftenkjole.
La meg se... Debussy, Ravel.
Stravinsky... Det bare skremmer henne.
Her har vi den. Rakhmaninov. Gi henne full behandling.
Gamle Rakhmaninovs andre pianokonsert slår aldri feil.
Du kom. Jeg er glad for det.
- Rakhmaninov. - Den andre pianokonserten.
- Det er urettferdig. - Hvorfor det?
Hver gang jeg hører den, går jeg opp i limingen.
Kan jeg sitte ved siden av deg?
Gjør det, vær så snill.
Den ryster meg. Jeg får gåsehud over hele kroppen.
Jeg aner ikke hvor jeg er, hvem jeg er, eller hva jeg gjør.
Ikke slutt, du må aldri slutte.
- Hvorfor stoppet du? - Du vet hvorfor jeg stoppet.
- Hvorfor? - Fordi...
Fordi jeg nå akter å kysse deg-
-veldig raskt og veldig hardt.
Et øyeblikk, kjære.
Du kom.
- Ja, jeg kom for å hente teppene. - Hva er det du vil?
Teppene på soverommet. Jeg lovet Mrs. Sherman.
- Det er på grunn av møllen. - Glem teppene, Mr. Kruhulik.
Teppene kommer til å bli fulle av digre, gapende hull.
Hvem får skylden? Jeg, vaktmesteren.
Hent dem i morgen tidlig mens jeg er på kontoret.
I morgen skal jeg følge kona og ungene på toget.
- De skal på landet i sommer. - Hent dem i morgen ettermiddag.
Jeg skal til barbereren om ettermiddagen.
Jeg skal barbere meg, klippe håret, ta manikyr, hele pakka.
Stikk innom i morgen kveld, når som helst, bare ikke nå.
I morgen kveld? Kjenner du hushjelpen fra Park 531?
Du har vel sett henne gå tur med den digre, feite puddelen.
- Hva er det du snakker om? - Vi er sommerungkarer begge to.
God natt, Mr. Kruhulik.
Diger, feit puddel! Han har fire barn!
Det skjer noe med folk i denne byen om sommeren. Synd og skam!
Det er sent. Hvor blir hun av? Dette er latterlig.
Hun kunne ha vært her, tatt drinken sin og gått hjem igjen.
Is. Vi trenger is.
Jeg kommer!
Jeg kommer.
Hei. Det er meg. Husker du meg ikke?
- Tomaten fra etasjen over. - Selvsagt, kom inn.
Jeg føler meg dårlig på grunn av det.
Jeg bare vannet plantene. Det lovet jeg Kaufmans å gjøre.
Jeg brukte cocktailshakeren. Det var det eneste jeg fant.
En liten sølvgreie. Så kom det et forferdelig brak.
Du kunne ha blitt drept. Det kunne antakelig blitt et drap.
Du kunne ha saksøkt noen. Meg, antakelig.
Vel, ikke du. Du ville vært død. Advokatene dine kunne gjort det.
Saken er avvist. Hva vil du ha å drikke?
Jeg vet ikke. Hva som helst. Du har et fint sted her.
- Bor du her helt alene? - Ja, helt alene.
- Det er en rulleskøyte. Min. - Din?
Den er stillbar. Jeg går mye i parken. Hva har du lyst på?
- Du drikker vel? - Ja da, som en fisk.
- Har du gin? - Selvsagt. Bar gin?
Nei, gin og soda, tror jeg.
- Gin og soda? - Hvordan drikker man gin?
Man har gin og tonic, eller gin og vermut. En martini.
Jeg tar et glass med det, en stor, høy en.
En stor, høy martini.
Leiligheten din er finere enn Kaufmans. De har ingen trapp.
- Hvor fører denne hen? - Ingen steder.
Ingen steder? En trapp som ikke fører noe sted?
- Det synes jeg er elegant. - Dette pleide å være to etasjer.
Husverten lagde to leiligheter ut av den ved å lukke gulvet ditt.
Jeg vet hvor det feltet er. Jeg mistet neglebånddytteren ned i sprekken.
Neglebånddytter... Vær så god. En stor, høy martini.
- Takk. - Bare hyggelig.
Veldig god. Kanskje den trenger mer sukker.
Jeg vil sterkt advare mot å tilsette sukker i en martini.
- Hvorfor? - Vel...
Ta meg på ordet. Ikke noe sukker i en martini.
Hjemme bruker de sukker i martinien.
- Hjemme? Hvor er det? - Denver, Colorado.
Hei, du har luftkjølingsanlegg!
Hvordan virker det? Skru det på.
Alle rommene har luftkjøling. Har ikke Kaufman det?
Nei, det er grusomt der oppe.
Det var derfor jeg kjøpte viften.
Dette føles elegant. Jeg er ikke skapt for varmen.
Min første sommer i New York, og det tar nesten livet av meg.
I går prøvde jeg å sove i badekaret.
Jeg bare lå der, helt til halsen i kaldt vann.
Men kranen dryppet slik at den holdt meg våken.
- Jeg dyttet stortåen opp i kranen. - God, amerikansk innsikt.
Men så satte tåen seg fast, og jeg fikk den ikke ut igjen.
Det er telefon på badet, og jeg klarte å ringe rørleggeren.
Han var veldig hyggelig. Selv om det var søndag...
Han kom bort med en gang.
- Fikk du alt ut like helt? - Det var en smule pinlig.
Ærlig talt, jeg døde nesten.
Jeg var på badet med en fremmed... og uten lakk på tåneglene.
- Har du en sigarett i nærheten? - Sigarett? Selvsagt.
- Vær så god. - Er du redd for innbruddstyver?
Jeg prøver å la være å røyke. Teorien min er slik:
Hvis man ikke ser dem, tenker man minst mulig på dem.
Men det er selvsagt ikke 100 % idiotsikkert.
Man ender opp med å bruke halve livet på å trekke på stiger.
Man kan brekke beinet.
På klubben hadde vi ei jente som bare røkte sigarer.
Hun gjorde det bare for at hun skulle virke eldre.
- Hvilken klubb var det? - Klubben der jeg bodde.
Det var fælt. Man måtte inn til kl 1. Nå kan jeg være ute hele natten.
Jeg var veldig glad da de ba meg om å dra.
- Hvorfor ba de deg om det? - Det var så dumt.
Jeg poserte for et bilde i U.S. Camera, og de ble opprørt.
- Hva var galt med det bildet? - Jeg var...
Det var et av disse artistiske bildene.
Jeg var på stranden med litt drivved. Det fikk hederlig omtale.
Det het "Teksturer". Man kunne se tre ulike typer teksturer.
Drivveden, sanden og meg. Jeg fikk 25 dollar i timen.
- Det tok flere timer. - Et interessant yrke.
Jeg er ikke modell lenger. Jeg er på tv annenhver uke.
Dazzledent-tannpasta-timen. Jeg tar reklamebiten.
De sminker tennene mine grå for å vise hvordan andre merker virker.
Så fjerner de det igjen for å vise hvordan Dazzledent virker.
Jeg sitter slik i 14 sekunder. Jeg har replikker, også.
"Jeg spiste løk til lunsj og hvitløkdressing til middag.
Men jeg forble kysseklar på den nye Dazzledent-måten."
Du gjør det nydelig.
Når jeg viser tennene mine på tv, opptrer jeg foran flere folk-
- enn Sarah Bernhardt gjorde i hele sin karriere.
Jeg skulle ønske jeg var gammel nok til å se henne. Var hun bra?
Jeg vet virkelig ikke. Jeg er heller ikke så gammel.
Jeg er 39... jeg blir det i august. For øyeblikket er jeg 38.
38! Jeg ble 22 for to dager siden.
Jeg gjorde ikke noe spesielt. Sa det ikke til noen engang.
Jeg bare kjøpte en flaske champagne. Jeg skulle drikke den alene.
- Det høres trist ut. - Nei da!
Det ville ha vært helt flott, ligge i et bad med champagne.
- Men jeg fikk ikke opp flasken. - Det er da ingen sak.
- Klarer du å få den opp? - Det tror jeg nok.
Jeg har en god idé. La meg hente den til oss.
Den ligger i fryseren sammen med potetgullet og trusene mine.
Vi får det virkelig hyggelig. Mannen sa det var god champagne.
- Potetgullet også? - Klart det, hele pakka.
Hederlig omtale i U.S. Camera.
U.S. Camera.
"Nyheter. Barn og dyr. Menneskekroppen."
Champagneglass.
Hvor er telefonen?
Hallo. Hvem er det?
Helen, for en overraskelse. Hvordan går det?
Hvorfor skulle jeg ikke være ok?
På hvilken måte virker jeg rar? Alt er bare helt flott.
Hva er i veien? Ricky glemte padleåren.
Jeg har dratt på den saken over hele New York.
Jeg sender den i morgen tidlig. God natt.
Hvem stakk innom etter middag? Tom MacKenzie?
Gamle, gode Tom. Hvordan har han det?
Drukket? Hvem, jeg? Hva har fått deg på den tanken?
Jeg satt her og leste en bok om drivved.
Veldig interessant. Noe av formasjonene...
Best jeg legger på. Badekaret renner over.
God natt.
Beklager, jeg fikk en telefon. En venn av meg på landet...
Se der!
Man kan ikke drikke champagne i bukser. Kan du lukke stroppene?
Klart det.
Potetgull og champagne. Sikkert at du klarer å åpne den?
Ja. Jeg har åpnet et par stykker i livet.
Det er et spørsmål om press og motpress.
- Nå kommer den. - Du har virkelig sterke tomler.
Jeg har spilt mye badminton. Hent glassene.
Fort deg! Glassene.
- Hell. - Den sitter visst fast.
Dette har aldri hendt før. Det er sikkert vakuum.
La meg se hva jeg kan gjøre.
Jeg prøver å vri den.
- Du er gift! - Ja, det er jeg.
Det visste jeg vel. Du ser veldig gift ut.
Faktisk er min kone og jeg separert.
Separert i den forstand at hun er bortreist for sommeren.
- Noen barn? - Nei... bare et lite et.
- Fingeren min blir kald og nummen. - Jeg kan ringe rørleggeren.
La oss holde rørleggeren utenfor.
Ta tak i pianoet.
Forsiktig, jeg tok blindtarmen i fjor.
- Er alt i orden med deg? - Ja da.
Vil du kaste den bort, nå som du vet jeg er gift?
Det er da flott at du er gift. Helt nydelig.
Jeg ville ikke ligget på gulvet med en mann hvis han ikke var gift.
Det er en veldig interessant måte å resonnere på.
Med en gift mann kan det aldri bli noe drastisk.
- Ta litt potetgull. - Hvorfor kan det ikke bli drastisk?
- Folk forelsker seg i meg. - Det tror jeg nok.
- De får så merkelige ideer. - Det tror jeg også på.
De spør om jeg vil gifte meg med dem. Aner ikke hvorfor de gjør det.
- Kanskje det er nervøsitet. - Kanskje.
Jeg vil ikke gifte meg. Ikke ennå, iallfall.
Å gifte seg... det ville vært verre enn å bo på klubben.
- Jeg måtte ha kommet tidlig hjem. - Ja, iallfall av og til.
Det er det som er så herlig med en gift mann.
Han kan ikke spørre om man vil gifte seg med ham. Han er jo gift.
Du trenger ikke bekymre deg for meg. Jeg er en veldig gift mann.
Jeg er den mest gifte mann du noen gang har møtt.
Jeg lover at jeg aldri kommer til å fri til deg-
-uansett hva som skjer.
- Hva med litt musikk? - Flott.
La meg se hva jeg har her...
Debussy, Ravel, Stravinsky...
Hva med Rakhmaninovs andre pianokonsert?
- Du likner ei Rakhmaninov-jente. - Gjør jeg det?
- Jeg vet ingenting om musikk. - Bare lytt til dette.
Dette er klassisk musikk. Jeg hørte det fordi det ikke er noe vokal.
Ikke snakk. Ikke kjemp imot.
Slapp av. Bli myk.
- Slik som dette? - Ja.
La det feie over deg.
Jeg har virkelig sansen for Eddie Fisher.
Noen går opp i limingen når de hører på dette.
- Nå tuller du? - Nei da.
Det gjør dem skjelvne og ryster dem.
Det gjør at de får gåsehud over hele kroppen.
Har du prøvd å dyppe potetgull i champagne?
Her.
- Er det ikke sprøtt? - Jo, temmelig sprøtt.
Vi glemmer Rakhmaninov. Det var ingen god idé.
Slapp av, alt er helt flott.
En gift mann, luftkjølingsanlegg, champagne og potetgull.
Se der, du har jo U.S. Camera.
Har jeg det? Se der! Jeg har U.S. Camera.
Jeg kjøpte et dusin kopier fordi folk stjal dem.
- Hvorfor finne på noe sånt? - Det er meg på stranden.
Håret mitt var litt lengre da. La du merke til det?
Nei, det gjorde jeg ikke. La meg spørre deg om noe.
Kom det ikke folk forbi dere? Hvordan stoppet de folkemengden?
Det ble tatt veldig tidlig om morgenen. Det var ingen der.
- Unntatt... Ser du den skyggen? - Er det en måke?
Nei, et kystvakthelikopter. Han fløy lavt over stranden.
Kanskje du vil at jeg skal signere dette før jeg går?
Gjerne, men du skal vel ikke gå ennå?
- Hva med litt mer champagne? - Gjerne det.
Jeg fyller på litt.
Jeg er lei for det. Her.
Vi burde hatt litt musikk. Spiller du piano?
Ikke egentlig. Jeg gjorde det da jeg var liten.
- Spill noe for meg. - Ålreit.
La meg se om jeg husker denne. Den er litt vanskelig.
"Chopsticks"! Den kan jeg også. Flytt deg.
Rakhmaninov eller ikke, dette gir meg et kick.
- Gjør det? - Virkelig.
- Jeg kan føle gåsehuden. - Gåsehuden?
Ikke slutt.
- Hvorfor sluttet du? - Du vet hvorfor.
Fordi jeg kommer til å kysse deg, veldig raskt og veldig hardt.
Vent nå litt!
- Hva hendte? - Jeg vet ikke.
Dette er ille. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg er veldig lei for det. Noe slikt har aldri hendt meg før.
- Det skjer med meg støtt og stadig. - Dette er utilgivelig.
Den eneste unnskyldningen er at jeg ikke er helt meg selv i kveld.
Kanskje det er best hvis du går herfra.
- Hvorfor? Nå er du dum. - Vær så snill. Jeg insisterer.
Ta med deg potetgullet og gå.
Greit. Hvis du virkelig ønsker det...
God natt.
Jeg synes du er veldig hyggelig.
Hyggelig! Du er ikke hyggelig, du er gal.
Helen har vært borte i én dag, og du går fullstendig amok.
Røyker, drikker, plukker opp jenter, spiller "Chopsticks".
Du overlever ikke sommeren, ikke på denne måten.
Se på de blodskutte øynene. Se på det herjede, onde ansiktet.
En morgen ser du deg i speilet, og det er det hele, kompis...
Portrettet av Dorian Gray.
- God morgen, Mr. Sherman. - God morgen, Miss Morris.
- Er Mr. Brady her? - Ja da, han kom tidlig i dag.
- Legg dette på skrivebordet mitt. - Selvsagt.
Skal jeg gå ned og hente en kaffe og smultring til deg?
Du har vel ikke spist frokost, siden familien er borte?
Jeg kan fikse meg frokost selv.
Jeg har spist et smørbrød med peanøttsmør og to whisky sour.
- Mr. Brady? - Sherman, kom inn.
Jeg har vært i dette firmaet i årevis, og har aldri bedt om en tjeneste.
- Du fikk lønnsøkning i februar. - Dette er viktigere enn penger.
Jeg vil ha fri i to uker for å dra til kona og sønnen min på landet.
Dette er den travleste tiden. Vi jobber med høstlistene.
Jeg er veldig nervøs og ute av meg. Hvis jeg kunne dra til min kone...
- Hvor lenge har dere vært gift? - I sju år.
Om noen år vil du være henrykt over å bli kvitt dem en hel sommer.
Familien min dro i går ettermiddag, og jeg har ikke vært til sengs i natt.
Drakk bourbon, røykte sigarer og spilte poker til morgengry.
Jeg har aldri følt meg bedre.
Det er mulig jeg ikke legger meg før familien kommer i september.
Hvis jeg blir i New York alene, opplever jeg nok ikke september.
Det er latterlig. Du er bare litt ensom.
Hva om vi slår oss sammen i kveld? Se om vi kan være heldige.
Det trenger ikke bare være poker. Vi tar oss ei skikkelig rotbløyte!
Det er veldig snilt av deg, men jeg tror ikke... Ikke noe sånt.
Som du vil, men jeg har tenkt over denne høstlisten.
Hva med et 25-cents opptrykk av Portrettet av Dorian Gray?
Det går rett hjem! Se hva vi har gitt dem for 25 cent!
Løgner, lyst og korrupsjon. Historien til en ung mann:
På overflaten, klart blikk og sunn, akkurat som du.
Men under alt det... tørråte!
Syndens og lastenes termitter gnager på sjelen hans!
Hvordan høres det ut?
Nei, nei... Kapittel seks:
"Utroskapsmønsteret for den gifte mannen. Sjuårskløen.
En undersøkelse av 18 000 ekteskap får oss til å tro-
- at lystkurven blant gifte menn hever seg markant i det sjuende året.
Dette fenomenet er humoristisk referert til som sjuårskløen.
Denne trangen er imidlertid langt fra humoristisk.
Den rammer 84,6 % av den gifte mannlige befolkning-
- og stiger til alarmerende 91,8 % i sommermånedene."
Jeg har ombestemt meg.
"Sak A: Gustav Mayerheim, den gale elskeren fra Leipzig.
Et ekstremt, men overhodet ikke uvanlig tilfelle av sjuårskløen.
Det fant sted i Leipzig, Tyskland, i 1912.
Gustav Mayerheim hadde vært lykkelig gift i sju år.
Plutselig..." Sju år!
- Dr. Brubaker til Mr. Sherman. - Du er 15 minutter for tidlig ute.
Klokken 15-pasienten min hoppet ut av vinduet midt i konsultasjonen.
- Hvilken dør er det? - Den.
Mr. Sherman, jeg ser at du har jobbet med boken min.
Det er en herlig bok. Det er noe i den for absolutt alle.
Det vil sikkert glede deg at vi gir den stor markedsføring.
Du kommer til å se denne i alle Amerikas utsalgssteder.
- "Sex og vold"? - Vi måtte piffe opp tittelen litt.
- Hva representerer dette? - Den gale elskeren fra Leipzig.
Her terroriserer han et av ofrene sine. Er det ikke ypperlig?
- Mayerheim hadde rødt skjegg. - Det er det ingen som vet.
De vet det i Leipzig, og ofrene hans var middelaldrende kvinner.
Salgsmessig er det mer effektivt å vise en ung og vakker kvinne.
Jeg er ingen selger. Jeg er lege. Jeg helbreder syke sinn.
Jeg prøver å fjerne usikkerhet, nevroser, indre spenninger...
- Hva er det du ser på? - Ingenting.
- Betyr det der noe? - Nei, ikke noe alvorlig.
- Skyer i den psykiske horisonten. - Det er latterlig.
En rykning i tommelen, en nerve eller muskel.
Dere psykiatere må lage et tilfelle av det. Av alle tåpelige...
- Er du veldig dyr? - Veldig.
- Du gjør sikkert unntak. - Aldri.
- Hva om saken interesserer deg? - 50 dollar i timen interesserer meg.
Noe veldig spesielt, en ny Gustav Mayerheim.
Du kommer ikke til å tro dette, men i går kveld...
terroriserte jeg en ung kvinne.
Der har du forklaringen på tommelen.
Faktisk så var det ikke så ille. Jeg gjorde bare en brøler.
Psykoanalytikere anerkjenner ikke brølere som sådan.
Jeg ba henne om å ta med seg potetgullet og gå.
Potetgull. Vær så snill...
Jeg er i alvorlig knipe. Jeg er gift.
- "Alvorlig knipe. Gift." - Jeg har vært gift i sju år.
Jeg opplever akkurat det du definerer som sjuårskløen.
- Hva skal jeg gjøre? - Hvis noe klør, klø deg.
Jeg klødde meg i går kveld med denne unge damen.
Jeg terroriserte henne, eller prøvde å terrorisere henne.
- Forsøket var altså mislykket? - Helt klart.
Jeg bare dyttet oss begge ned av pianokrakken.
Du prøvde å terrorisere en ung kvinne på en pianokrakk?
Ja.
Og på hvilken person ble dette forsøket begått?
Jeg tok med meg denne.
Jeg ville ikke at den skulle ligge og slenge hjemme.
Det er henne.
Håret var litt lengre den gangen.
Det heter "Teksturer" fordi man kan se tre ulike teksturer.
- Det fikk hederlig omtale. - Du har iallfall god smak.
Interessant drivvedformasjon.
Jeg skal gi deg et råd: Ikke prøv på det samme igjen.
Hvis du imidlertid gjør det, gi deg selv nok arbeidsflate.
Ikke prøv noe på en pianokrakk. Et slikt forsøk er nytteløst.
- Jeg elsker min kone. - Det gjør vi alle. Tiden er ute.
Hvis du trenger videre analyse, så ring til kontoret mitt.
Og når det gjelder boken... Vi snakkes igjen når... det har gitt seg.
Hvis hun sier det til noen, dreper jeg henne med mine egne hender!
En mulig løsning, men mord er det vanskelig å slippe unna med.
Er du ikke i stand til å begå en enkel terrorhandling-
- råder jeg deg til å unngå noe såpass komplekst som det.
Man må lære å gå før man kan løpe. Adjø.
Jeg er i alvorlig knipe.
Jeg kjenner sånne jenter. Det er snart over hele New York.
I dette øyeblikket forteller hun det sikkert til noen.
Han lurte meg inn i leiligheten sin og fikk meg ned på pianokrakken.
Han fikk meg til å spille "Chopsticks", og snudde seg så mot meg.
Han frådet rundt munnen som vesenet fra den svarte lagune.
Jeg visste det.
Det er slik historiene oppstår. Plapregås..!
Han lurte henne inn i leiligheten, og lot som han ikke var gift.
Jeg kjenner ham. Han spiste middag her: 260 kalorier.
Han fikk henne ned på pianokrakken og hun måtte spille "Chopsticks".
Ryktet sprer seg som jungeltrommer!
Alle vet om det. Alle snakker om det.
Fjernsynet! Jeg glemte at hun er på tv.
50 millioner tv-er i Amerika.
Og med det nye kabelnettet...
Jeg spiste løk til lunsj og hvitløkdressing til middag.
Men det merker han ikke.
Jeg holder meg kyssefrisk på den nye Dazzledent-måten.
Siden jeg har oppmerksomheten deres, vil jeg advare alle jenter.
Det er en ond, gift mann som bor i etasjen under meg.
Han heter Richard Sherman.
Mens kona og sønnen hans er i Maine for sommeren-
- terroriserer dette monsteret jentene i New York.
Mamma, kom med en gang! De snakker om pappa på tv.
Han får dem opp på pianokrakken og får dem til å spille "Chopsticks".
Så snur han seg mot dem-
-som monsteret fra den svarte lagune!
Like greit å se det i øynene. Hun vet alt sammen.
Men kanskje hun ikke gjør det? Er det tv der oppe i Maine?
Jeg kan ikke fortsette slik. Jeg ringer Helen.
Med en gang jeg hører stemmen hennes, vet jeg om hun vet det.
Fjernvalg. Gi meg Ogunquit, Maine.
Ogunquit 42831 J.
Kanskje det er opptatt. Kanskje hun prater med advokatene allerede.
Hallo, Helen? Dårlig forbindelse.
Hvem er dette? Kan jeg få prate med Mrs. Sherman?
Hvem er det? Å, barnevakten.
Dette er Mr. Sherman. Hvor er Mrs. Sherman?
Hva mener du med det? Hvem er hun med på høykjøring?
Mr. MacKenzie og noen andre? Hvilke andre?
La hun igjen noen beskjed? Hva var beskjeden?
Rickys padleåre! Nei, jeg glemte det. Det kom noe i veien.
Jeg skal sende den i morgen tidlig.
- Hva er det, Miss Morris? - Klokken er over 18.
- Trenger du meg mer i kveld? - Nei, Miss Morris.
Det er slutten på en perfekt dag. La oss gå hjem og nyte livet.
De gode tingene. De ekte tingene. Latteren til et barn.
En svaleflokk som er på vei hjem. Livet kan være vakkert.
God kveld.
Jeg har nettopp vasket håret.
Det er fint. Ha det.
Å nei, ikke i kveld. Denne jenta er farlig.
Jeg kom meg unna én gang. Hvorfor utfordre skjebnen?
Det kommer til å være rolig her i kveld. Jeg lover deg det.
Ta en dusj, posjere et egg, vaske en skjorte, hoppe til køys...
og det er det hele.
Hvis hun vasket håret for min skyld... hva er det hun tror?
Helen, for en kone. Det er fint at hun hygger seg.
Folk hun kan gå ut med, dra på høykjøring med.
Hva gjør hun på høykjøring med Tom MacKenzie?
En fyr som han er helt i stand til å prøve seg på henne.
Hun liker det antakeligvis. Hun blir eldre.
Jeg er antakelig veldig kjedelig. Og MacKenzie er forfatter.
En dårlig forfatter. Den siste boken hans!
Alt det nedadrettede, pulserende... håret spredd utover puten...
Ingen kvinner er trygge med en fyr som skriver ting som det.
Nei, Tom, vær så snill. Tenk på de andre.
Jeg har en tilståelse å komme med. Se deg rundt.
- Det er ingen andre her. - Ikke bli sint.
Det burde jeg blitt. Nei, Tom. Hva med kusken?
- Det er ingen kusk. - Ingen kusk?
Jeg har tenkt på alt. Selv hestene har skylapper.
- Jeg er redd. - Redd? For meg?
Nei, for meg selv.
Å, elskling, nedadrettet, pulserende...
Nå sammen, endelig og uendelig.
Nå, nå, nå!
For en bondetamp. Ok, lykke til.
Hvis det er sånn du vil ha det, kan jeg være med på leken.
Kaufman...
Hei, vet du at du glemte tomatplanten din her nede?
Jeg bærer den gjerne opp for deg.
Kanskje du har lyst til å spise middag?
Og så kan vi kanskje gå på en kino med luftkjølingsanlegg?
Synes du ikke filmen var flott? Det gjorde jeg.
Jeg syntes bare så synd på monsteret helt på slutten.
Ville du at han skulle gifte seg med jenta?
Han så ganske skummel ut, men han var ikke ond.
Han ville bare ha litt omtanke.
Han ville at noen skulle elske ham og trenge ham.
Det er et interessant synspunkt.
Kjenner du at det blåser fra undergrunnen?
Det kjøler ned anklene. Hva har du lyst til å gjøre nå?
- Det begynner å bli sent. - Ikke så sent.
Jeg har en viktig dag i morgen. Best jeg får meg litt søvn.
Jeg skal på tv, Dazzledent-timen.
Her kommer det et til.
Dazzledent-tannkrem... Jeg tror ikke jeg har prøvd den.
Det bør du gjøre. Den er nydelig. Jeg bruker den selv.
- Da anbefaler du den? - Helt klart.
Den koster bare litt mer enn andre, men åtte av ti tannpleiere...
Nå høres du ut som en reklame. Hvis jeg trodde på dem...
- Du kan tro på denne. - Hva er det nå du sier...
"Jeg holder meg kyssefrisk på den nye Dazzledent-måten"?
- Alvorlig talt..! - Det er sant. Jeg kan bevise det.
Min tro på integriteten i amerikansk reklame er på et vis gjenopprettet.
Uansett, før jeg skifter merke, vil jeg være helt sikker.
En vellykket forretningsmann som Kaufman gjør nok 15 000 i året.
Han bruker en formue på skulpturer, men vil ikke sette inn luftkjøling.
Jeg vedder på at det var 35 grader på soverommet i natt.
Stakkars deg, det er ille.
God natt.
Hvis du vil, kan du godt bli med inn til meg for å kjøle deg.
Jeg lot luftkjølingsanlegget stå på full guffe. Det er kanskje for kaldt.
- Bare i noen minutter. - For å få ned kroppstemperaturen.
Uansett prisen, om man må selge ungenes obligasjoner...
Om sommeren i New York, må man bare ha luftkjølingsanlegg.
Bare kjenn.
Jeg har luftkjøling i alle rommene.
På kjøkkenet, på badet, på soverommet.
- Himmelsk. - Bare slapp av.
Jeg fikser to drinker, så tar vi en fin og rolig samtale.
Dette er virkelig nydelig.
Hva skal vi snakke om? Hva med psykoanalyse?
Jeg vet ikke hvor mye du vet, men det er en av mine hobbyer.
Jeg liker å vandre rundt i det menneskelige sinnets labyrint.
Jeg brukte 3,95 på den dumme viften, og den er ubrukelig.
Jeg tar den med tilbake til butikken og ber om å få pengene igjen.
For 48 timer siden var vi fremmede, nå er du alene her med meg.
Hvordan hendte det? Hvorfor møttes vi? Svaret ligger i underbevisstheten.
Hvis de ikke vil ta den inn igjen, kostet den store bare tre dollar mer.
Men hva med i natt? Jeg er nødt til å få litt søvn.
Tror du tomatplanten falt av seg selv? Det fins ikke ulykker.
Ingenting skjer av seg selv.
Du dyttet tomatplanten.
Hvis jeg setter viften i fryseren og lar døren stå åpen...
Jeg kan sette soveromsdøren opp og dynke lakenene i isvann.
Nei, for ekkelt...
Du dyttet ned planten fordi du ville drepe meg.
Hvorfor? Kan det muligens komme av at du elsker meg?
Jeg kan jo bare spørre... Jeg er sikker på at han sier ja.
Han er en hyggelig mann.
Det er ikke noe å skamme seg for. Vi er villdyr alle sammen.
Menn og kvinner er håpløst innviklet.
Det er ikke mulig å stoppe det. Det er for sent å løpe.
Dansen er i gang!
Hva skal vi gjøre?
Jeg har tenkt på det, og jeg...
Ja?
Jeg vil gjerne bli hos deg i natt.
Jeg vil gjerne sove her.
- Er du sikker på det? - Hvis du ikke har noe imot det?
Det er ikke et spørsmål om det. Vi vil ikke kaste oss inn i noe.
Det fins villdyr og villdyr. Dette kan være for vilt.
- Du kan godt være her en time. - Ikke tving meg til å gå opp dit.
Jeg har ikke sovet på tre netter. Jeg vil se ålreit ut i morgen.
Jeg kan sove i denne stolen. Jeg skal være stille som en mus.
- Vær så snill? - Vel, det er noe annet.
Klart du kan sove her. Vi er ikke villdyr, vi er siviliserte.
- Når står du opp? - Rundt 8.
- Jeg skal lage frokost til deg. - Vent nå litt...
Noen kan se at du går ut av leiligheten.
Hvis du blir sett, er vi døde.
Jeg kan stå opp klokken 6 og snike meg opp.
Snike! Tenk om noen ser at du sniker deg ut?
- Vi gjør da ikke noe galt. - Men husk på samfunnet.
Tross alt, ingen mann er ei øy.
- Hvem er det? - Mr. Kruhulik.
- Hva er det? - Jeg har nettopp kommet hjem.
Jeg har vært ute med en dame, hun med den digre, feite puddelen.
Jeg så det var lys hos deg, så jeg ville hente teppene.
1.30 om morgenen? Er du fullstendig sprø?
Jeg lovet kona di det.
Møllene gnager sikkert digre hull akkurat i dette øyeblikk.
Møllene spiser ikke noe som helst. De sover søtt.
Kom tilbake i morgen. Tidlig, før de skal spise frokost.
Man kan ikke stole på en møll.
De blir sultne om natten og ser seg om etter en matbit.
- Jeg skulle ønske jeg var død. - Hva er i veien?
Beklager. Jeg var ikke klar over situasjonen.
Hvem bryr seg vel om møll?
Hvilken situasjon?
Møll! La dem spise teppene. La dem spise gardinene. Hva så?
Stå på, mann!
Jeg vil gjerne forklare. Det kan virke litt uvanlig.
- Det er faktisk veldig naturlig. - Det må jeg si.
"Det er sommer og livet er lett. Fisken hopper. Bomullen er høy..."
Nå holder det! Den unge damen bor her i huset.
- Det har skjedd en liten ulykke. - Hei.
Hallo.
Er hun ikke bare nydelig?
Tomatplanten hennes falt ned, og det er faktisk det hele.
Jeg er glad du kom innom. Du kan bære den opp for henne.
Jeg vannet plantene mine med cocktailshakeren.
Nå forstår du hvor vanvittige antydningene dine var.
En naturlig tabbe.
Jeg beklager virkelig, unge dame. For en kvinne!
- Den er her ute. - For et kaos!
Det gjør ingenting. Vi er dekket av forsikringen.
Takk, Mr. Kruhulik.
God natt, Miss... hva det nå er du heter.
Vær forsiktig. Den er tung. Ikke slit deg ut.
Jeg er allerede utslitt av å bære på den feite puddelen i hele kveld.
- God natt, da. - God natt.
Jeg er lei for det. Du ser jo hvordan det er.
Jeg forstår. Ingen mann er ei øy.
Normalt.
Alt er fullstendig normalt.
Søvn. Få deg litt søvn.
Hvordan skal jeg kunne sove?
Hva skal jeg gjøre?
Skrive til Helen. Skrive et langt brev til Helen.
Padleåren. Jeg er nødt til å sende åren.
Ricky er der oppe ved sjøen uten padleåren sin.
Jeg pakker inn åren og sender den i morgen tidlig.
Han må få padleåren sin. Hvordan pakker man den inn?
Papir og hyssing, hva ellers?
Jeg trenger papir som passer til.
Her er det ikke noe.
Det er noe gasbind på badet.
Jeg kan bandasjere den og tape den sammen...
og sende den oppover i ambulanse.
Dette er latterlig. Folk sender padleårer hver dag.
Hvordan klarer de det?
Der har vi det! Gamle aviser.
Surre på en masse hyssing og få det sammen.
Hei.
Jeg glemte trappen. Det var lett. Jeg trakk ut spikrene.
Vi kan gjøre dette i hele sommer.
Miss... Unge dame...
Jeg er nødt til å ta en dusj. Jeg må komme meg på kontoret.
Vær så snill, du må stå opp slik at jeg kan dra på jobb.
Vær så snill. Nei...
Stakkars, jobbe i New York i denne varmen.
Og på tv og alt, under alle de varme lampene.
Hun må virkelig trenge penger.
Bor i en dyr leilighet. Kler seg lekkert.
Kjøper importert champagne. Hvordan har hun råd til..?
Hun har antakelig andre inntektskilder.
Ei pen jente kan få tak i penger hvis hun er hensynsløs nok.
Hun kan jo få tak i en dum, velstående, gift mann.
Fange ham i en felle. Presse ham til han er tørr...
Det er et ord for det der, det kalles utpressing.
Hvor er hun? Hun er sammen med Kruhulik.
De er nede i banken og går gjennom bankboksen min!
Hallo, er du der inne?
God morgen. Jeg tar bare en dusj.
Tar bare en dusj, det er alt.
Det er best jeg henter et av de store, nye håndklærne til henne.
Det vil helt klart bli en ny brøler...
Hvis noen kommer inn hit nå, vil de helt garantert tenke sitt.
Kaneltoast til to. Fremmed blondine i dusjen.
Si at du pakket inn en padleåre i natt!
Hvem skal komme hit nå? J. Edgar Hoover?
Helen, kanskje...
Hun er i Maine.
Hvordan skulle hun ha kommet hit?
Med morgentoget, selvsagt. Det tidlige toget.
Hvorfor skulle hun komme hit..? Fordi hun har hørt noe.
Fordi noen har tipset henne. Hvorfor skulle noen ha gjort det?
Kruhulik. Han så jenta her i går kveld.
Han ringte til Helen og fortalte henne alt sammen.
Hun sitter på toget. Morgentoget er inne allerede.
Hun sitter i en drosje. Hun kommer hvert øyeblikk!
Det er en kvinne i denne leiligheten. Jeg vet at det er det.
- Nei, det er ikke sant. - Ikke lyv for meg.
Hvem fortalte deg det? Var det Kruhulik?
Det stemmer. Jeg ba ham om å passe på deg.
Han heter ikke Kruhulik. Han er detektiv. Johnny Dollar.
- Hva skal du gjøre? - Skyte deg.
Kaneltoasten, dusjen, jeg kan forklare alt sammen.
Denne jenta er fra Denver. Kaufman har ikke luftkjøling.
Hun fikk ikke levert tilbake viften hun kjøpte.
Så hun fikk sove i sengen vår. Jeg bare pakket inn padleåren.
Hold iallfall padleåren til et uskyldig barn ute av denne saken.
Du er gal. Du kommer aldri unna med dette.
Å jo, det gjør jeg. Det fins en uskreven lov.
Adjø, Richard.
- Gi meg en sjanse. - De gir meg en medalje.
Amerikas koner kommer til å gi meg medalje!
Jeg dør raskt. Gi meg en sigarett.
En sigarett? Du vet at du ikke bør røyke.
En sigarett.
Bare en sigarett til.
En å ha med på veien.
På den lange, lange veien.
Hei.
- Hva er det du gjør? - Jeg må ha en sigarett.
De ligger på bordet. Hva er i veien med deg?
Jeg er helt ferdig.
Det er fordi jeg lånte sengen din og du måtte sove på sofaen.
Det er ikke det. Kona mi hørte om oss to og skjøt meg.
Fem ganger i ryggen og to ganger i magen.
Du har bare et mareritt.
Ja, jeg antar det.
Alt er bra nå.
Det er bare fantasien min. Noen mennesker er plattfot.
- Jeg har en frodig fantasi. - Det synes jeg er helt flott.
Jeg har en mengde ting, men jeg eier ikke fantasi.
Det slo meg mens jeg sto på kjøkkenet.
Hvis kona mi plutselig kom mens du sto i dusjen...
- Hun ville antakelig skutt meg. - Selvfølgelig.
Hvis jeg var gift og tok mannen min på fersken, ville jeg ha skutt ham.
Ville du gjort det?
Rett i hodet. Nå må du slappe av.
- Du bare fantaserer. - Det stemmer.
Hvis hun plutselig kom, ville hun nok ikke skutt meg.
Hun ville blitt sint. Kanskje kastet et askebeger.
- Er det alt? - Antakelig ikke det engang.
Hvis du sto i dusjen, ville hun antakelig trodd du var rørleggeren.
- En blond rørlegger? - Hun stoler fullt og fast på meg.
- Elsker hun deg ikke? - Hun elsker meg.
Hun bekymrer seg for meg. Hun fikk meg til å kutte røyken.
- Er hun ikke sjalu? - Ikke egentlig.
Hvorfor skulle hun være det? Jeg har dokumentmappe.
Etter en gryterett klarer jeg ikke holde meg våken etter 21.30.
Hun stoler på meg. Det vil aldri slå henne...
Til jul i fjor kom jeg hjem med leppestift på kragen.
Helen spurte meg om det var tranebærsaus.
- Det er ille. - Vet du hvem som kysset meg?
Gamle Mrs. Brady. Ingen vakker jente med hodet på plass vil ha meg.
Sier du det? Hvordan vet du hva ei vakker jente vil?
- Jeg forestiller meg... - Du og din fantasi.
Når ei jente går på en fest-
- tror du hun vil ha en svær type i jålete, stripete vest?
De med "jeg er så kjekk at du ikke kan motstå meg"-blikket?
Og så skal hun liksom falle skjelvende sammen?
Vel, det gjør hun absolutt ikke.
Det er en annen fyr i det rommet, borte i hjørnet.
Han er litt redd og sjenert, ved første blikk overser en ham.
Så merker man at han er mild, snill og bekymret.
Han vil være myk mot en, hyggelig og søt.
Det er det som er virkelig spennende!
Hvis jeg var din kone, ville jeg vært veldig sjalu.
Jeg ville vært veldig sjalu.
- Jeg synes du er helt fantastisk. - Tusen takk.
- Skal du ikke åpne? - Åpne hva da?
Døren. Kom igjen, jeg skal legge kanel på toasten.
Tom MacKenzie!
- Hei, Dickie-gutt! - Hva er det du gjør her?
- Og kall meg ikke Dickie-gutt. - Jeg har avtale med agenten min.
- Er det kaffe jeg lukter? - Nei.
Fint at jeg traff deg. Vi må diskutere en viktig familiebegivenhet.
- Sikkert at det ikke er kaffe? - Ja! Min familie?
Jeg kjørte nedover, og Helen ba meg om å stikke innom og spørre...
Gjorde hun? Fint at hun gjorde det, for jeg vil snakke med deg.
Hva er i veien, Dickie-gutt?
Du synes du er ganske stilig, med skylapper på hestene dine.
- Hvilke hester? - Ingen kusk og ingen andre folk.
- Er du full? - Jeg er ikke full.
- Du tok Helen med på høykjøring. - Nei, det gjorde jeg ikke.
Hun dro med de andre. Det var ikke hester, det var buss.
- Det er din versjon. - Jeg har fryktelig høysnue.
Jeg har hatt det siden militæret. Legen tok en stor bomullsdott.
- Han gikk inn og ned... - Nedadrettet, pulserende..!
Nå sammen, for evig og alltid! Jeg vet alt om det der.
Kom deg ut herfra. Hvis Helen sendte deg for å få skilsmisse...
Så nekter jeg!
- Hun ba meg hente Rickys åre. - Jeg skal kjempe i retten!
Jeg kan forklare alt: trappen, blondinen på kjøkkenet.
- Hvilken blondine på kjøkkenet? - Det ville du gjerne visst!
Kanskje det er Marilyn Monroe!
Full som en alke 8.30 om morgenen!
Jeg skaffer advokater, bestikker dommere. Ingen skilsmisse!
Helen vil ikke skilles! Hun vil bare ha Rickys padleåre.
Alle de andre ungene er ute i kajakkene sine.
Ricky må bli på land fordi du ikke har sendt padleåren hans!
Hvis noen skal hente Rickys padleåre, så blir det meg!
Jeg har god lyst til å slå deg.
- Hvorfor? - Fordi du er en stor dust!
Sprader rundt i den fjonge vesten din!
- Helen elsker meg faktisk. - Det er klart hun gjør det!
Hun elsker meg fordi jeg er søt og mild og bekymret og nervøs.
Og sjenert og mild!
Frokosten er klar.
- Kjenner du ham? - Tom MacKenzie.
- Hvordan står det til? - Han skal hente Rickys padleåre.
- Jeg skal frakte den til ham. - Kan jeg hente teppene?
- Jeg skulle ønske jeg var død. - Vent litt.
Hvis du vil hente noe, så hent dette.
- Hva skal jeg gjøre med ham? - Jeg gir blaffen.
Bare få ham ut herfra.
Først den feite puddelen, så tomatplanten og nå dette...
Når alle konene kommer hjem igjen, vil alt roe seg ned igjen.
Jeg kan fremdeles rekke 8.47, men da rekker jeg ikke frokost.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær lei deg.
Ring Brady & Co.
Si til Mr. Brady at jeg tar to uker fri, enten han liker det eller ei.
Du kan bli her. Da har du din egen toetasjes.
Store, høye martinier, luftkjølingsanlegg, alt du vil ha.
Det er vel det hele.
Bare én ting til.
Jeg har en beskjed til kona di.
Ikke tørk det vekk.
Hvis hun tror det er tranebærsaus, har hun kirsebærsteiner i hodet.
Vent!
Hei!